MIES JOKA El OLLUT SIELLÄ
Olin parturiliikkeessä töissä mutta en pitänyt itseäni parturina.
Ajauduin alalle, avioliiton kautta.
Olin vain töissä siellä, en omistaja.
Murjussa oli kolme työpistettä -
ja kaksi parturia.
Lankoni Frank Raffo oli paikan pomo. Ja kova puhumaan.
Se höpinä ehkä kiinnostaa lapsia. Minua se ärsytti.
Mutta en valittanut. Frank oli pomo.
Frankin isä August, lempinimeltään Guzzi -
oli parturina 35 vuotta kunnes kuukahti työn ääreen.
Frank peri liikkeen.
Se näytti riittävän Frankille uraksi. Parturointia ja pulinaa.
Minä en paljoa puhu.
Leikkaan vain hiuksia.
Venäläiset räjäytti atomipommin eikä me voida sille mitään.
Mitäs siihen sanot?
Parturointi on kuin baarimikon hommaa.
Helppoa kun oppii alkeet.
Pojille tehdään pystytukka -
trimmataan päältä, jätetään pidemmäksi -
tai muotoillaan taaksepäin.
Asuin pienessä talossa, joka oli ihan ok.
Siellä oli jääkaappi, kaasuliesi ja jätemylly.
Asiani olivat hyvin.
Ai niin, vielä yksi juttu.
Doris oli tavaratalon kirjanpitäjä.
Doris tykkäsi työstään. Hän oli järjestyksen ihminen.
Ja sai 10% alennusta kaikesta.
Nailonsukista, meikeistä, hajuvesistä.
Kävimme kirkossa joka viikko. Yleensä tiistai-iltaisin.
B-9!
l-29!
Doris ei ollut kovin uskovainen -
eikä tainnut uskoa ikuiseen elämään.
Hänestä meidät palkittiin maan päällä.
Lähinnä kai bingossa.
Nyt tarkkana.
Minä olin vähemmän innokas mutta Doris tykkäsi.
Ja siellä oli rauhallista.
Bingo!
Dorisin pomo Iso Dave Brewster -
oli naimisissa Ann Nirdlingerin, tavaratalon perijän kanssa.
He olivat tulossa meille kylään. Doriksen mukaan "visiitille".
Typerää touhua, jos minulta kysytään.
Mitä kuuluu, Ed? -Hyvää. Takkisi, Ann?
Japsit jumittivat meidät kuudeksi viikoksi.
Meillä oli sentään tykötarpeita.
Japsit söivät matoja ja ohdakkeita.
No, sitten me löydettiin Arney Bragg, joka oli kadonnut.
Japsit olivat syöneet sen paskiaisen.
Anteeksi kielenkäyttö.
No, se oli laiha finninaama josta ei ole mitään kerrottavaa.
Mitä minulla on tapana sanoa, kun en pidä ruoasta?
"Arney Bragg, taas?"
Olitko sinä sodassa, Ed? -En ollut.
Hänellä on lattajalat.
Kurja juttu. Tosi kurja.
Doris taisi tykätä siitä isottelusta.
Joskus tuntui siltä, että Dorisin ja Daven välillä oli jotain.
Merkit olivat selvät.
Sama se, tämä on vapaa maa.
Vahditko kuistia?
Hieno vaimo sinulla.
Oikea aarre.
Miten kauppa käy? -Vallan mainiosti.
Vähittäiskaupalla menee nyt hyvin.
Avaamme toisen liikkeen. Ison Daven haaraliike.
Vapaa-ajan vaatetta, naisten alusasuja ja sen sellaista.
Ajattelin Dorisista talouspäällikköä.
Tule käymään kun se aukeaa. Tarvitset uuden puvun.
Tai työtakkiahan sinä käytät. Mistä niitä ostetaan?
Erikoisliikkeestä Sacramentossa.
Tosi kalastaja tekee omat perhonsa.
Onhan se nipotusta, kun perhoja saa kaupastakin -
mutta se on taidetta, jossa on jujunsa.
Kalat ovat fiksumpia kuin luulisi.
Jos kertoo kaupassa, missä kalastaa -
voi yhtä hyvin ostaa sen kalankin.
Niin tyhmälle voi yhtä hyvin myydä sen kalan.
Kuka haluaa leikata hiukseni? -Olemme sulkemassa.
Olisipa minulla varaa käännyttää asiakkaita ovelta.
Meillä on aukioloajat esillä.
Ja viis asiakkaista, vai?
Minä hoidan hänet. Istukaa.
Oletko varma? -Joo, mene vain.
Pidä hyvänäsi!
Välimeren ihmisillä on temperamenttia.
Hetkinen...
Aika hyvä, eikö? Parturikaan ei huomaa.
Oikeaa hiusta, tehty San Franciscossa.
Hintaa en kehtaa sanoa.
Kiva hiuslisäke. Maksan osamaksulla.
Moni elää päälaki paljaana. Naiset muka tykkää.
Minusta se on ruokotonta.
Huoliteltu ulkonäkö on bisneksen a ja o.
Ja luonteenlaatu, tietty.
Creighton Tolliver, päivää.
Ed Crane.
Mikä tuo teidät Santa Rosaan? -Bisnes. Sain vinkin.
Oletko kuullut riskipääomasta? Uhkarohkeata hommaa -
vaan ei aina. Täällä piti olla jotain.
Tulin tänne ja se paska sanookin -
että tilanne on muuttunut.
Pääoma kiinni omissa laajennuksissa.
Siinä puhkesi taas yksi kupla.
Isoin tilaisuus sitten Henry Fordin -
eikä kukaan kiinnostu. -Vai niin.
Sen nimi on kuivapesu.
Kuulit oikein: kuivapesu. Pesua ilman vettä.
Ei kuluta vaatteita. Kemiallista pesua, ystävä hyvä.
Ja mikä parasta: ei kutistu.
Aivan: kuivapesu. Pääsisin alkuun 10 000 dollarilla.
Yhden liikkeen tuotolla avaa toisen -
ja sitä mukaa saan kokonaisen ketjun.
Minä ja yhtiökumppani, siis.
Puhtautta.
Sillä tienaa. Ja kasvuvaraa löytyy.
Hyvältä näyttää. Katsotaan lisäkkeen kanssa.
Kuivapesu?
Oliko älytöntä uskoa siihen?
Oliko mies huijari vai nero?
Ensin pidin ajatusta hulluna.
Mutta ehkä juuri siksi olin juuttunut parturiliikkeeseen -
enkä uskaltanut häipyä.
Kulta? -Mitä?
Ajaisitko säärikarvani?
Mitä jos saisin rahat kasaan?
Se oli siistiä hommaa. Ei vettä.
Kemiallinen pesu.
Anna hatsit.
Rakastan sinua.
Sisään.
Nähdään huomenna.
Luulin, että kantaja tulee. Mitä asiaa?
Olen Ed, Ed Crane.
Leikkasin tänään hiuksesi. Parturissa.
Aivan! En tunnistanut ilman työtakkia.
Unohdinko jotain liikkeeseen? -Ei.
Se bisnesidea saattaisi kiinnostaa.
Onko rahaa? -Saan järjestettyä.
Tule sisään.
Istu alas. Kahvia? -Ei.
Istu, tee olosi mukavaksi.
Kerro...
Rahan lisäksi mitä muuta kumppanin pitäisi... -Tehdä?
Ei mitään.
Vahtia sijoitustaan ja toimintaa, mutta etsin pelkkää sijoittajaa.
Olen huolehtinut kaikesta muusta.
Katoa tai piipahda välillä.
Haluan rahat, en läsnäoloa.
Ja jako...? -Tasan puoliksi.
Me kaksi, rahoitus ja asiantuntemus.
Onko sinulla rahaa? -Saan viikossa.
Parturi...
Luulin jo, että matka meni hukkaan.
Siinä sen näkee. Yksi ovi sulkeutuu ja toinen avautuu.
Sinulle...? -Ed.
Yrititkö iskeä? -Ehkä.
Se ei sovi.
Ei sitten. -Ei todellakaan.
Pelkkää bisnestä sitten.
"Tiedän sinusta ja Doris Cranesta."
"Kerron Ed Cranelle ja vaimollesi -
"ellet maksa 10 000 dollaria."
Lähetin kirjeen Davelle ja odotin.
Frank?
Hiukset. -Niin?
Oletko koskaan miettinyt sitä? -Mitä?
En minä tiedä...
Että sitä vain tulee lisää. Kasvaa aina vain.
Hyvä niin, vai mitä? -Niin, mutta...
Sitä vain kasvaa. Se on osa meitä.
Ja me leikkaamme, heitämme sen pois.
Älä nyt, Eddie. Lapsi pelästyy.
Selvän teki.
Minä heitän hiukset roskiin.
Minä heitän ne roskiin.
Mitä helvettiä?
Unohda koko juttu.
Auta vähän.
Minne sinä menet? -Me.
Nirdlingerien joulukekkereihin. -Ai niin.
Äkkiä nyt. Tämä on tärkeää.
Mene sinä, en pidä juhlista. -Älä mökötä. Vedä vetskari.
Oletko naistenvaatteissa? -Tä?
Etkö olekin naistenvaatteissa? -En ole täällä töissä. Vaimo on.
Mahtavaa musiikkia. -Joo.
Katso tuon angorapuseron rintaa.
Voidaanko jutella, Ed? -Toki.
Tule tänne.
Istu alas.
Japsilta Uudessa Guineassa.
lhmettelet varmaan, mitä Doris raivosi.
Kuubalaisia.
Omaa varastoani. Romeo & Julieta.
Ed, minä...
Mikä hätänä, Dave?
Olen ollut heikko.
Älä polta itseäsi.
Kiitos. Minä...
Luoja.
Olen tapaillut naimisissa olevaa naista. Sinä et tunne häntä.
Nyt homma leviää käsiin.
Sain kirjeen.
Kiristyskirjeen. Maksa tai kerron.
Tiedät, miten minun sitten kävisi.
Aika kiusallista varmaan. -Kyllä vaan.
Ann heittäisi minut saman tien ulos.
Annin perhe omistaa liikkeen. Minä teen, mitä ne käskee.
Naisen mies saisi tietää.
Mitä he vaativat? -10 000 dollaria.
En tiedä, mitä tehdä.
Vaikka tiedän, kuka se paskiainen on.
Tiedät, kuka kuka on? -Tiedän, kuka se kiristäjä on.
Se on yksi sacramentolainen hinttari.
Vikitteli minua yhteen idioottihommaan.
Käskin painua helvettiin.
Kiristyskirje tuli seuraavana päivänä.
Vaatimus oli se sama 10 000 dollaria.
Miten hän tiesi suhteesta? -Asuu hotellissa, missä me oltiin.
Näki varmaan meidät.
Luoja! En tiedä, mitä tehdä.
Mikset maksa?
Tarvitsen rahat uuteen liikkeeseen!
Herran pieksut! Siitähän minä puhuin juuri Dorisille.
Miten saisin rahat salaa Annilta.
Doris ei pitänyt ajatuksesta.
Kavallan omalta vaimoltani, perhana!
Olen pahoillani, Ed.
Olen pahoillani. -Ei se mitään.
Iso Dave kävi melkein sääliksi. Se kymppitonni riipaisi pahasti.
Mutta Doris petti minua. Sekin riipaisi.
Se oli kaunista.
Keksitkö itse?
Ei, sen sävelsi Ludwig van Beethoven.
Kuulosti hienolta. -Hän sävelsi kauniita sonaatteja.
Todella kaunista.
Olen Ed Crane. -Tiedän sen.
Olin isäni mukana parturissa. Walter Abundas.
Muistan.
Olen Rachel Abundas, Birdy.
Anteeksi, etten muistanut. -Ei haittaa.
Ette voi muistaa kaikkia ruipeloita.
Etkö pidä musiikista?
En ole mikään suuri musiikin ystävä.
Ed.
Ääliö. -Kuka?
Dave. -Miten niin?
Rahavaikeuksia. Aikoo perua haaraliikkeen.
Eli?
Minusta ei tulekaan johtajaa.
Ääliö!
Dave maksoi kiristäjälle.
Lähetin ohjeet.
Ja hän maksoi.
Terve mieheen. Tule sisään, kaikki on kunnossa.
Toitko shekin? -Käteistä.
Käteistä? Nämä hoidetaan yleensä pankin kautta -
mutta käteinenkin käy. Samapa tuo.
Raha on rahaa.
Hupsan!
Minulla on sopimuspaperit tässä.
Voitto jaetaan tasan.
Minä hoidan hommat, sinä pääoman.
Annan sinulle kuitin rahoista.
Haluatko näyttää lakimiehelle?
En. -Paskat niistä, eikö?
Sotkevat vain ja laskuttavat mennen tullen.
Annan sinulle kuitin...
Hupsan.
Emme ole vielä puhuneet nimestä.
Siitä tulee Tolliver, minun mukaani.
Sama kai se sinulle on.
Sopii. -Hyvä...
Hetki vielä...
Se on sitten tällä selvä.
Siinä kaikki lakitermein.
Kuule, Creighton.
Ethän sinä vain huijaa minua? -Huijaa?
Vie ihmeessä juristille. Minä vaadin sitä.
Tämä on kuivapesua, ei mikään huijaus!
Olen ollut 13 vuotta yrittäjänä. En ole koskaan... -Älä nyt.
Haluatko perua? Etkö tiedä, kuka olen?
Rauhoitu.
Tolliver siis käy?
Seuraavana päivänä meillä oli kutsu Dorisin serkun Ginan luo -
joka oli nainut italialaisen viinimaakarin.
Kumpikaan ei halunnut mennä. Mutta oli pakko, sanoi Doris.
Inhoan itskuja.
Mitä outoa siinä on? -En sanonut mitään.
Sinä et varttunut niiden kanssa.
Perhe...
Ed-setä!
Frank-setä ratsastaa Garibaldilla!
Doris alkoi juoda.
Doris! Oletko voinut hyvin? -Joo. Mitä kuuluu, Costanza?
Terveys on tallella.
Entä sinä...?
Ed.
Parturi?
Se on hyvä ammatti. Miksei teillä ole lapsia?
Söin juuri. En jaksa palaakaan.
Anthony?
Valmiina, lapset...
Onneksi olkoon, Gina. lhanaa!
Elämä on uskomattoman ihanaa.
Kuin kulhollinen kirsikoita. -Mennään.
Onnittelut kirsikoista!
Päästä irti!
Ei enää mustikkapiirakkaa minulle.
En halua kuullakaan siitä.
Älä puhu siitä, Ed.
Älä puhu siitä.
Tapasin Dorisin sokkotreffeillä.
Äänekäs kaverini tapaili sen kaveria.
Me käytiin leffassa. Doris joi kaksin käsin.
Piti siitä, että olen hiljainen.
Ja ehdotti pian jo avioliittoa.
Dave tässä. Minulla on asiaa.
Nyt heti?
Joo, tärkeä asia.
Mutta kello on... -Ole kiltti, Ed.
Teilläkö?
Olen tavaratalossa. Tule tänne.
Dave?
Olen tuhon oma.
Se summa tuhosi minut.
Voin unohtaa haaraliikkeen.
Sinä siis maksoit?
Mikä sinä olet miehiäsi?
Ymmärtäisin, jos vetäisit turpaan.
Olen sen ansainnut. En ole ylpeä teoistani.
Mutta sinä...
Kyllä minä maksoin. Kuten tiedät.
Sitten etsin sen homon käsiini.
Eikö sinulla ole mitään sanottavaa? Sinä tiedät tarinan.
Minä en tiennyt.
Piti hakata se hinttari ensin.
Kaikki on päin helvettiä.
Doris ehdotti avioliittoa tosi äkkiä.
Kysyin, eikö tutustuttaisi ensin.
Doris tykkäsi, ettei se siitä paranisi.
Katsoi minua kuin ääliötä. Mikäs siinä.
Tottahan se oli.
Me tunsimme toisemme tarpeeksi hyvin.
Jumalauta, että päätä särkee.
Mikä olo, Ed? -lhan hyvä.
Ei päänsärkyä? -Ei.
Minulla on niin että oksat pois.
Ei saa pumpata, tulee liikaa bensaa.
Pitää pumpata tai tulee liikaa bensaa.
Hullu! Pumppasitko? -Ei sitä voi vain painaa alas.
Väännä virta-avaimesta. -Ei kylmänä.
Anna ryyppyä. -Ja pumppaa.
Montako kertaa?
Ed Crane?
Minä olen.
Mennään ulos. -Hyvä on.
Persky ja Krebs poliisista.
Mennäänkö? -Mitä? Ei.
Palaako?
Petellä on kerrottavaa sinulle.
Ikävä juttu, mutta...
Vaimosi on pidätetty.
Meidät lähetettiin kertomaan. -Mitä?
Meidät lähetettiin kertomaan.
Minun vaimoni? -Joo, vietiin putkaan.
Murhasta. -Kavalluksesta ja murhasta.
Kaveri nimeltä David Brewster. Hän on se... Se vainaja.
En ymmärrä. -Hän on se kuollut.
Ikävä homma.
Vierailuaika päättyy viideltä. Käy sitten huomenna.
Valitan... Meidät pantiin asialle.
Paska homma...
Hei, Walter. -Hei, Ed.
Kiitos kun otit minut vastaan.
Mitä noista. Haluatko drinkin? -Ei kiitos.
Onko varma? -Ei kiitos.
Jestas... -Joo...
Luoja!
Mitä minä...
Minä en hoida tällaisia juttuja.
Hoidan kiinteistöjä ja omistusriitoja.
Minusta ei olisi mitään iloa tässä.
Anteeksi.
Söin juuri.
Oikeusavustaja olisi parempi Dorisille.
Onko hän hyvä? -Bert on ihan ok.
Hyvä se on.
Sanon suoraan, että täältä ei löydy kokemusta tällaisessa.
Syyttäjä tulee kuulemma Sacramentosta.
Murha. Ottavat tämän tosissaan.
Ottavat tosissaan. -Mitä sitten...
Lisää kahvia, isä? Päivää, herra Crane.
Hei, Rachel.
Otan osaa. -Kiitos.
Kahvia, Ed? -Ei kiitos.
Ei kiitos, kulta. -Hyvä on. Oli kiva nähdä.
Hyvä tyttö.
Mitä sinä suosittelet?
Lloyd Garroway on rehellinen mies.
Kukaan ei ole sanonut pahaa sanaa.
Hän on konservatiivinen.
Se voi miellyttää valamiehiä täällä.
Rehellisyys...
Onko hän paras? -Ei.
Paras, jos rahaa löytyy -
on Freddy Riedenschneider. Sacramentosta.
En tiedä rahavaroistasi.
Mutta hän on... -Paras.
Riedenschneider.
Ehdottomasti.
Toin meikkisi.
Ja silmälasit.
Mitä tapahtui? -En todellakaan tiedä.
En tiedä, mitä Davelle tapahtui.
Kirjanpidossa oli jotain häikkää. Kysyivät selitystä.
Älä selitä mitään.
Autoin tilien viilaamisessa.
Pitäisikö kertoa sinulle, miksi?
Ei tarvitse kertoa mitään.
Ei!
Jumalauta!
Tilinpitoni oli täydellistä. Selkeää.
Tiesin, että se kostautuisi.
Viis hinnasta! Nyt pidetään yhtä.
Kiitos, Frank. -Helvetti soikoon!
Nyt pidetään yhtä. Perhe pitää.
lhmisiä hekin ovat.
Muista se. lhmisiä!
Esittävät vain tärkeää jotta saavat muiden rahat.
Siksi täällä on iso aula.
Mutta ihmisiä hekin ovat, kuten mekin.
Hekin käyvät vessassa. Vaikkei uskoisi.
Ja parturiin on turvallista sijoittaa.
Herra Raffo?
Niin? -Tulisitteko mukaani?
Voiko Ed tulla mukaan? -Herra...?
Crane, Ed Crane.
Oletteko te asianosainen?
Hän on parturi. Toinen meistä.
Ei omistaja? -Ei, hän on lankoni.
Parasta, että te odotatte tässä.
Parturiliike.
Dorisin ja Frankin isän 30 vuoden työ.
Nyt se meni lainan pantiksi -
ja Frank maksoi Riedenschneiderille -
joka halusi tavata minut lounaalla.
Kolme uppomunaa -
liha mediumina. Perunoita, tomaattimehua ja kahvia.
Onko pässinkiveksiä? -Ei.
Ja hedelmäsalaatti nyt heti.
Crane? -Joo.
Se parturi? Riedenschneider.
Nälkä? -Ei oikeastaan.
Ruoka on kuulemma ok.
Syön tässä samalla, jos sopii.
Asun hotelli Metropolessa.
Turandot-sviitissä. Nimi on oopperasta.
Huone on ihan ok. Otin selvää. Asun siellä kun olen täällä.
Te maksatte palkkion ja kulut.
Myös yksityisetsivän ja psykiatrin, jos tarvitaan.
Valitukset erikseen. Onko hän tunnustanut?
Ei, hän on syytön. -Se auttaa. Ettei ole tunnustanut.
Sekin hoituu mutta parempi näin.
Tapaan hänet huomenna. Tule kello 15.
Ja pidä suu kiinni. Kerron myöhemmin, mitä sanot.
Ei puhuta sivu suun. Eli ei mitään.
Minä puhun, sinä et. Ei parturi mitään tiedä.
Soita, jos on kysyttävää. Tai jätä viesti.
Etkö halua mitään? Ei sitten.
Sinulla ei ole mitään hätää.
Ei sinulla eikä hänellä. Entä se pannari?
Siellä he olivat... kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Minulla oli salaisuus.
Isompi kuin mitä Davelle tapahtui.
Kukaan ei tiennyt.
Olin päässyt pälkähästä, he eivät.
Ann.
Hei, Ed. -Tuletko sisään?
Ei, nyt on myöhä.
Otan osaa.
Dorisilla ei ollut mitään tekoa siinä.
Ei mitään. -Tiedän.
Älä huoli, Ed. Tulin kertomaan...
Kerro Dorisille. -Niin?
Dave rakasti retkeilyä ja luontoa.
Olimme viime kesänä Oregonissa. Eugenen ulkopuolella.
Näimme yöllä valoja. Kumpikin.
Emme kertoneet muille kuin virkamiehille.
Siellä oli avaruusalus.
Näin ne oliot. Dave vietiin alukseen.
Hän ei kertonut, miksi. -Haluaisitko...?
En voi kertoa, mutta se on iso juttu -
ja liittyy hallitukseen, ei vaimoosi. Se herättää pelkoa.
Se tieto voisi uhata joitakin tahoja.
Yrittävät salata sen.
Tulisit sisään.
Tulisit vaikka drinkille.
Tieto voi joskus olla kirous.
Kaikki muuttui sen jälkeen.
Iso Dave ei enää koskenut minuun.
Kerro Dorisille... Tiedän, ettei se ollut hän.
Ehkä se kaikki vihdoin paljastuu. Ehkä kaikki paljastuu nyt.
Ei mene läpi. -Totta se on.
Ei auta. Et tiedä, kuka häntä kiristi.
Et tiedä, ketä hän tapaili salaa. Tiesikö kukaan muu? Et tiedä.
Minä tiesin siitä. Dave kertoi siitä -
ja pinteestä, mihin rahoista joutui.
Miehesi tukee tarinaa. Kiva!
Ei riitä. En minäkään pysty ihmeisiin.
En voi taikoa tyhjästä uskottavaa puolustusta.
Vastapuolella on kirjanpito, jota sinä viilasit. Siinä motiivi.
Heillä on murhapaikka, jonne sinulla oli pääsy -
ja murha-ase, tyypillinen naisten ase.
Daven. -Älä keskeytä. Siinä "ase".
Heillä on uhri, moitteeton mies. Ja sitten olet sinä -
tyytymätön numeronikkari -
joka oli murhapäivänä änkyräpäissään -
ja jonka alibi on "sammuin kotiin".
Minä olin siellä. -Kuten sanoin:
Pahalta näyttää.
Minä tapoin hänet.
Hyvä on, sinä tapoit hänet.
Unohdetaan kiristys. Sinä tapoit hänet. Miksi?
Hänellä ja Dorisilla oli suhde.
Mistä tiesit?
Kunhan tiesin.
Kyllä mies tietää.
Voiko kukaan vahvistaa? -En tiedä.
En usko.
Miten pääsit sinne? -Dorisin avaimilla.
Näkikö kukaan sinua siellä? Matkalla?
Tuskin. -Voiko kukaan vahvistaa mitään tuosta?
Ette te noin toisianne auta.
Katsotaan, mitä vaihtoehtoja meillä on.
Meillä ei ole vaihtoehtoja. En voi esittää kumpaakaan tarinaa.
Voisin vedota mielenhäiriöön, mutta ei se istu.
Voisit myöntää syyllisyyden, mutta tuskin haluat vankilaan -
etkä palkannut minua tuomionlukuun. Garroway olisi riittänyt.
Ei luovuteta vielä. Palkkasitte minut eli ette luovuta.
Minä ajan asiaa.
Ei vaihtoehtoja... Pitää miettiä.
Palataan kiristykseen. Se kiehtoo.
Ja tekee hänestä pahiksen. Menneisyydestä voi löytyä jotain.
Ehkä hän pyysi apua liian myöhään.
Unohdetaan mustasukkainen aviomies. Palataan kiristykseen.
Pidän yhteyttä. Ovi auki!
Yksi ihminen voisi vahvistaa tarinan. Tai osan siitä.
Se kuivapesuhinttari.
Mutta hän oli häipynyt maksamatta.
Hän oli kadonnut myös osoitteestaan.
Miten saatoin olla niin tyhmä -
että annoin 10 000 dollaria paperista?
Mies oli kadonnut kuin tuhka tuuleen -
hävinnyt maan päältä. Poissa.
Kaikki oli poissa.
Rahat olivat poissa, Dave poissa. Doris menossa.
Miten saatoin olla niin tyhmä?
Parturia tarvitaan aina.
Pankki omisti nyt meidät.
Yritimme pysyä pinnalla lyhensimme velkaa -
uurastimme päivän kerrallaan.
Oikeusprosessia luullaan nopeaksi -
mutta ei se niin mene.
Oikeusprosessi on hidas. On haastetta, syytteenlukua -
lykkäyksiä ja paikan vaihtoa ja kaiken maailman muutoksia.
Valitaan valamiehet, sovitaan päivä -
ja muutetaan päivää monta kertaa.
Ja me vain leikkaamme hiuksia.
Riedenschneider asui Metropolessa.
Ja söi hienosti.
Hän palkkasi yksityisetsivän tutkimaan Daven taustaa.
Kävin Abundaseilla yhä useammin. Siitä tuli jokailtainen rutiini.
Kävin jopa silloin kun Walter oli poissa.
Hän oli sukututkija.
Hän jäljitti omaa sukuaan 7 polvea ja vaimovainajansa 8 polvea.
Outo harrastus, kuten harrastukset yleensä.
Ehkä Walter löysi jotain virastoista -
sairaaloista, arkistoista ja rekistereistä.
Samaa mitä minä Birdyn soitosta.
Jonkinlaisen pakopaikan. Rauhan.
Saksassa on yksi kaveri, Fritz tai jotain.
Ehkä se oli Werner.
Sillä on teoria, että jos haluaa tutkia tieteellisesti -
miten planeetat kiertävät aurinkoa tai mitä auringonpilkut ovat -
tai miksi vesi juoksee hanasta -
sitä pitää katsoa -
mutta kun katsoo -
katsominen muuttaa sitä.
Ei voi tietää, mitä tapahtui -
tai olisi tapahtunut ellei olisi työntänyt nokkaansa asiaan.
Ei voi tietää, mitä tapahtui.
Tutkiminen muuttaa sen.
Se on epävarmuusperiaate.
Siinä on Einsteininkin mielestä perää.
Tiede...
Havainto...
Todellisuus... Epävarmuus.
Ei selkeää näyttöä.
Mitä enemmän tutkii, sitä vähemmän tietää.
Se on tutkittu tosiasia. Ainoa totuus, mitä on.
Se sakemanni keksi sille kaavankin.
Burns?
David Allen Brewster. Syntyi 1911 Brooklynissa.
Kävi valtion koulua, vuoden yliopistoa. Jätti kesken.
1931 myyjäksi Barnhoffin tavarataloon.
1933 tapaa Ann Nirdlingerin. Avioon.
1935 pahoinpitelysyyte. Uhrilta murtui nenä ja kylkiluita.
1936 toinen syyte, baarikahakka.
Pari nujakkaa... Kerro armeijasta.
Armeijaan 15.3. 1942.
Laivaston toimistohommia San Diegossa.
Yksi tappelu. Syytteitä ei nostettu.
Kotiutettiin 8.5. 1945. Ei rikkeitä sen jälkeen.
Kiitos, Burns. Häivy.
Eli?
Tällä Doris voi välttää sähkötuolin.
En tajua.
Ymmärtääkseni tämä kaveri kertoi olleensa sotasankari -
joka vapautti Tyynenmeren saaret -
veitsi ja ase kourassa, japsien sisälmykset hampaissaan.
Mutta hän istuikin sodan perseellään San Diegon satamassa.
Oiva kiristyskohde, tämä oman onnensa seppä -
joka valehteli kaikille täällä. Ehkä puolille valamiehistäkin.
Kiinni jäi! Joku tiesi salaisuuden, kuten vaimosi sanoi.
Ja soitti ja vaati rahaa.
Ottiko vanha ystävä yhteyttä?
Liittyikö se armeija-aikaan?
En tiedä, en ollut paikalla. Sano sinä.
Ehkä hän kertoi, ehkä ei. En pane sanoja suuhusi.
Mutta tämä valehtelija, manipuloija -
pyysi sinulta apua kun oli pulassa. Saatanan läskiperse.
Kuka sitten...? -Kuka?
En minä tiedä, kuka.
Mutta jos syyttäjä olisi omistanut edes hitusen aikaa -
tämän tunarin taustan tutkimiseen -
saattaisimme tietää, kuka!
Mutta me emme voi tietää mitä tapahtui.
Me tiedämme koko ajan vähemmän.
Mutta meidän ei tarvitsekaan tietää.
Pitää vain osoittaa, että hekään eivät tiedä.
Kiitos Fritzin, Wernerin tai kenen lie.
Riedenschneider näki valon.
Meillä on mahdollisuuksia.
Iso Dave...
Mikä ääliö.
Ehkä Doris pääsisi vapaaksi.
Ja mietin...
Toivoin, että minäkin pääsisin pois.
Hän sävelsi tämän kuurona. -Kuka?
Beethoven.
Sävelsi tämän mutta ei kuullut sitä.
Kuuli sen kai päässään.
Tyttö oli selvästi lahjakas.
Kunnon tyttö, ei mikään levoton ketku.
Pianistin uralla hän tarvitsisi rinnalleen aikuisen.
Jonkinlaisen managerin.
Sopimuksia, kiertueita, radiokeikkoja.
Voisin auttaa ja laskuttaa siitä sen verran, että pärjäisin.
Saisin nauttia hänen seurastaan.
Miksei se voisi toimia? Miksei?
Hei, herra Crane. -Hei, Birdy.
Olit todella hyvä.
Agitato meni väärin, mutta ehkä kukaan ei huomannut.
Tässä on ystäväni Tony. Herra Crane.
Hei, Tony. -Päivää.
Tuota... Onnitteluni.
Taidankin lähteä tästä kotiin.
Oli hauska tavata.
Samoin, Tony.
Miksei toimisi?
Sitä minä mietin oikeudenkäynnin alla.
Sen jälkeen voisin aloittaa alusta.
Riedenschneider valmistautui ja oli toiveikas.
Sitten oikeudenkäynti alkoi.
Suuri show, Riedenschneiderin sanoin.
Missä tuomari? Missä tuomari on, Ed?
Riedenschneider. Miksei tuomari tule?
Tuomari tulee viimeisenä, kuten Doris.
Missä Doris on? Kello on jo kymmenen.
Missä Doris on? -Myöhässä.
Miten niin myöhässä?
Sehän on vankilassa! Mekin ollaan ajoissa.
Miten Doris voi olla myöhässä? Eikö siellä herätetä?
Kaikki ylös. -Ei.
Avustajat...
Mitä tämä tarkoittaa, Ed? Eikö täällä puhutakaan mitään?
Kuuluuko tämä asiaan?
Syyttäjä vastaan Doris Crane.
Juttua ei oteta käsiteltäväksi.
Minä en ymmärrä... Me olisimme voineet voittaa.
Arvoisat valamiehet.
Teitä ei enää tarvita. Kiitos.
Hän hirtti itsensä.
Otti vyön puvusta, jonka vein.
Luulin ensin, että hän oli tajunnut roolini tässä -
eikä kestänyt sitä. Mutta ei se niin mennyt.
Nyt kaikki oli pilalla.
Riedenschneider palasi Sacramentoon.
Uransa pahin pettymys, hän sanoi.
Frank luhistui täysin. Taisi juodakin.
Ei ainakaan tullut töihin.
Minä pidin puotia pankin ikeessä.
Olin nyt pääparturi.
Palkkasin avuksi kaverin -
joka puhui vähiten haastattelussa.
Taisi olla hiljaa hermostuksissaan.
Kun hän sai homman, hän puhua pälpätti aamusta iltaan.
Puhui kai itsekseen kotiin asti.
Kaikki tuntuivat karttavan minua kuin spitaalista.
Kukaan ei halunnut puhua Dorisista.
Kukaan ei nähnyt minua kadulla.
Ja kotona...
Talo tuntui tyhjältä.
Istuin kotosalla -
mutta siellä ei ollut ketään.
Olin kuin haamu.
En nähnyt ketään eikä kukaan minua.
Olin parturi.
KUIVAPESU: TULEVAISUUS
Crane?
Minä olen. -Kuolemansyyntutkija Diedrickson.
Tulin vain vähän juttelemaan.
Saanko tarjota drinkin?
Viskiä.
Kahvia. -Ei mitään vahvempaa?
Kahvia sitten.
Me tutkimme kaikki putkassa kuolleet.
Ette ehkä tiennyt sitä. Niin on aina.
Vain poikkeamista tehdään ilmoitus -
mutta uskon silti, että voin kertoa teille tämän.
Ei ole tosin pakko. En oikein tiedä.
Miehenä minä haluaisin kyllä kuulla.
Kuulla mitä?
En halua lisätä...
Kiitos.
Vaimonne oli raskaana.
Korkeintaan neljännellä kuulla.
Siinä se...
Olen pahoillani.
Toivottavasti tein oikein.
Meillä ei ollut seksiä moneen vuoteen.
Se ei kuulu minulle.
Valitan...
Siinä kaikki.
Kaikkea hyvää teille.
Doris ja minä emme paljoa puhuneet.
Ei välttämättä huono juttu.
Mutta nyt halusin puhua ja kaikki olivat poissa.
Olin yksin salaisuuksineni joita en halunnut -
enkä voinut kertoa kenellekään.
Kävin tapaamassa naista, joka sai yhteyden "poistuneisiin".
Hän sanoi, että he eivät puhu kaikille -
toisin kuin useimmat elävät.
Tarvittiin opas, jolla oli lahja.
Ojenna kätesi.
Hän sanoi, että vaimoni oli rauhassa -
ja rakasti minua yhä -
vaikka oli tehnyt ikäviä temppuja.
Nainen luki minua kuin kirjaa.
Hän oli huijari. Kunhan höpötti.
Olin kuin Ann Nirdlinger, Daven vaimo.
Minun oli unohdettava se nainen -
hunnut, haamut ja kuolleet -
tai ne veisivät mukanaan.
Miten menee, Ed?
lhan hyvin, kiitos.
Otan osaa. Kamala juttu.
Birdy on ylhäällä. Puhun kaukopuhelua.
Hei, Birdy. -Päivää, herra Crane.
Ette ole käynyt sen...
Meillä on ollut ikävä.
Olen miettinyt asioita.
Minulla ei ole ollut onnea.
Elämä on heittänyt tai minä mokannut.
Isä ei anna polttaa täällä.
Anteeksi.
Poltan joskus kun isä on poissa mutta en muuten. Isä haistaisi.
Talo on hänen. -Hän hokee samaa.
Sinä olet nuori, lapsi vielä. Sinulla on koko elämä edessäsi.
Mutta nuorena vitsa väännettävä, ennen kuin on liian myöhäistä.
Niin kai. Isä sanoo samaa. Olen ahkera koulussa.
Hyvä. Mutta jos sinä todella innostut musiikista -
rouva Swanin opit eivät pitkälle riitä.
San Franciscossa on yksi mies -
joka on kaikkien mukaan paras.
Oppilaat ovat luoneet uraa solisteina ja sinfoniaorkestereissa.
Jacques Carcanogues.
En ole varma ääntämisestä. Ranskalainen.
Ranskalainen!
Sinä olet lahjakas. Ja hän on paras.
Hän opettaa puoli-ilmaiseksi, jos oppilas on lahjakas.
Voisin maksaa tunnit. Pieni panostus. -Mutta...
Minun on pakko.
En kestä katsoa muiden tuhoa. Nuori ei sitä ymmärrä.
En ole vielä ajatellut ura-asioita.
Tiedän sen.
Tapaa hänet, minun mielikseni. Kerroin hänelle sinusta -
ja lahjoistasi. Hän suostui tapaamaan sinut lauantaina.
Hän sanoi, että saatat olla hiomaton timantti.
En minä tiedä...
Tapaa hänet, minun mielikseni.
Oletteko te isä? -Ei, olen perhetuttu.
Minä olen Carcanogues. Odota sinä täällä.
Me puhua puhelimessa, eikö? Herra pitää musiikista?
Musiikin ystävä!
En ole mikään asiantuntija.
Miten meni? -Oikein kiva tyttö.
Hän soittaa kuin oikein kiva tyttö.
Surkeasti. Kiva tyttö, mutta surkea.
En ymmärrä. -Se on helppo ymmärtää.
Hän soittaa kohteliaasti.
Tekikö hän virheitä? -Ei.
Soitti aina sen, mitä käskin.
En ymmärrä. Hän on vasta lapsi. Tehän opetatte...
Minä en voi antaa hänelle sielua.
Kuulkaa...
Pianonsoitossa ei ole kyse sormista. Sormilla soitetaan.
Mutta musiikki tulee sisältä.
Musiikki alkaa sydämestä.
Ja tulee ulos sormenpäistä.
Ehkä...
Se pääsee valloilleen.
En tosiaankaan ole asiantuntija. -Kuulkaa sitten minua, minä olen.
Tämä tyttö, kiva tyttö.
Kätevä käsistään. Kiva tyttö.
Hänestä voi tulla oikein hyvä konekirjoittaja.
Olin surkea. -Et sentään.
Melko surkea.
Löydämme varmasti paremman opettajan.
Pätevämmän. Huijari! -Ei se mitään.
En halua musiikista ammattia.
En ehkä halua mihinkään ammattiin, ellen sitten eläinlääkäriksi.
Eläinlääkäriksi? -Niin.
Mutta kiitos, että yritit. -Mitä pienistä.
Olisinpa ollut parempi. Se olisi tehnyt sinut onnelliseksi.
Arvaa, mikä sinä olet? -Mikä?
Sinä olet intoilija.
Ehkä.
Olen kiitollinen avustasi.
Halusin ilahduttaa sinua.
Birdy... -Haluan sitä. lhan totta.
Haluan sitä, herra Crane. -Ei! Älä, Birdy.
Hyvät hyssykät, Birdy!
Aika hidastuu ennen onnettomuutta.
Siinä ehtii miettiä.
Yksi hautausurakoitsija kertoi kerran -
että hiukset kasvavat jonkin aikaa kuoleman jälkeen.
Sitten se loppuu.
Mietin, mistä kasvu johtuu.
Ovatko ne kuin kasvi maassa?
Mikä tulee maasta? Sielu?
Ja koska hiukset tajuavat että se on poissa?
Päivää!
Huomaan, että ajotienne on edelleen soraa.
Soraahan pitää lisätä parin vuoden välein.
Mihin se häviää? Kuin pariton sukka.
Tai kyllähän te sen tiedätte. Löydätte sitä nurmikolta -
ruohonleikkurista ja kuistilta riesaksi asti.
Ei ole häirinnyt.
Oletteko harkinnut asfaltointia? Sitä saa nyt myös kotipihaan.
Sopuhintaan kuluttajille. Saanko näyttää esitettä?
Iltapäivää, rouva. -Mitä sinä myyt?
Kerroin juuri miehellenne asfaltista.
Tässä esite. Se on moderni...
Häivy.
Luoja...
Doris... -Ei.
En sanonut mitään. Ei hätää.
Crane? Herra Crane?
Kuuletteko te? Oletteko te hereillä?
Hän tulee tajuihinsa.
Voitteko puhua? Näillä herroilla on asiaa.
Oletteko hereillä? Hän on hereillä.
Oletteko hereillä? Onko hän hereillä?
Kunhan heräätte meidän on... Onko hän tajuissaan?
Silmät ovat auki.
Teidät on pidätetty. -Viemme teidät heti kun saamme.
Ymmärtääkö hän? -Oletteko tajuissanne?
Viemme vankilan sairaalaan. -Murhasta.
Birdy...
Mitä hän sanoi? -Birdy...
Se tyttö. Hänellä ei ole hätää. Solisluu murtui.
Tytöllä ei ole hätää. -Ymmärtääkö hän pidätyksen?
Iso Dave... -Mitä hän sanoi?
"Okei". Sanoiko hän niin?
Pidätän teidät Creighton Tolliverin murhasta.
Ymmärrättekö? Ymmärtääkö hän?
Se hinttari.
Yksi poika oli löytänyt auton sukeltaessaan.
Hänet oli hakattu kuten Dave sanoi.
Hakattu kuoliaaksi.
Salkussa oli sopimuspaperit ja niissä minun nimeni.
Ne todistivat, että olin antanut hänelle 10 000 dollaria.
Se riitti syyttäjälle.
Olin saanut Dorisin varastamaan rahat -
ja tappanut sen homon peittääkseni jälkeni.
Syyttäjä vastaan Edward Crane.
Olin pulassa.
Riedenschneider otti jutun talostani.
Sanoi ottavansa yleensä enemmän mutta oli nyt mielestään velkaa.
Miten vastaatte? -Syytön.
Yritin kertoa kaiken mutta Riedenschneider esti.
Totuus saisi minut näyttämään Daven murhaajalta.
Aloitamme maanantaina.
Hän lupasi keksiä jotain.
Minua vartioitiin kellon ympäri, etten tekisi vaimoni temppua.
Käsittelyssä Doris olikin pyhimys. Minä olin keksinyt kaiken.
Ja pakottanut Dorisin mukaan.
Olin muka käyttänyt häntä hyväksi ja pannut hänet kärsimään.
Se sattui, koska oli osittain totta.
Sitten oli meidän vuoro.
Arvoisat valamiehet, santarosalaiset.
Kuulimme syyttäjän kuvailevan todella halveksittavaa miestä.
Pakko myöntää: hyvää hämäystä.
Olin menettänyt paikkani maailmassa.
Olin liian tavallinen ollakseni mikään rikollisnero.
Kyse oli suuremmasta juonesta kuin syyttäjä tiesikään.
Lisäksi Dorisin puolustusta varten aiotut puheet.
Hän käski katsoa minua.
En sopinut kuvaan.
En ollut mikään tappaja.
Minähän olin parturi! Tavallinen mies, kuten he.
Vailla sijaa tässä maailmassa.
Halusin pitää pesulaa, en murhata.
Siinä parturin pulma. Hän on moderni mies.
Hän sanoi, että olen moderni mies.
He voisivat yhtä hyvin tuomita itsensä.
Hän käski tutkia faktojen merkitystä.
Ja sanoi, ettei sitä ole.
Hyvä puhe, kunnes Frank keskeytti.
Mikä mies sinä oikein olet?
Keskeyttäkää käsittely.
Hän sai haluamansa ja rahat loppuivat. Kaikki oli pantattu.
Riedenschneider lähti. Jäin Garrowayn armoille -
joka jätti minut oikeuden armoille.
Syyllinen lieventävin asianhaaroin.
Ainoa mahdollisuus, hän sanoi. Se siitä sitten.
Hän ei uskonut moderniin mieheen -
ei epävarmuuteen eikä armoon.
Tuomari noudatti lakia.
Sähkötuolia tuli.
Hänen pitää kuolla.
Tässä sitä nyt ollaan. Miten tässä näin kävi?
Tiedän kaikki vaiheet, kuten olen kertonut.
En siltikään tajua.
Onneksi eräs miestenlehti maksoi minulle tarinastani.
Kirjoittaminen auttoi minua.
Saan viisi centiä sanalta joten anteeksi vuolauteni.
Nyt näen asioiden välisen yhteyden.
Hassua tietää, minä päivänä lähtö tulee.
Pyysivät kertomaan, miltä se tuntuu.
Se on kuin selviäisi labyrintista.
Siellä sitä vaeltaa huoletonna -
ja luulee suuntaa oikeaksi mutta törmääkin umpikujaan.
Etäältä katsottuna kaikki se poukkoilu -
onkin yhtä kuin elämä.
Sitä on vaikea selittää.
Sen tajuaminen rauhoittaa.
Lehti kysyi myös, kaduttaako.
Valitan aiheuttamaani kärsimystä, kai.
Mutta en kadu mitään. En yhtään mitään.
Ennen harmitti se, että olin parturi.
En tiedä, minne minä joudun.
En tiedä, mikä minua odottaa. Mutta en pelkää lähteä.
Ehkä kaikki kirkastuu siellä. Sumu hälvenee.
Ehkä Doris on siellä.
Ja voin kertoa hänelle -
kaiken sen, mille täällä ei ole sanoja.